Головним джерелом і резервуаром гарячки Західного Нілу в природі є птахи (переважно перелітні), у крові яких високі концентрації вірусу циркулюють від 14 до 200 днів. Переносники захворювання – певні види комарів, що інфікуються під час харчування кров’ю, а потім з укусами можуть інфікувати тварину або людину. Вкрай рідко в людей можливе контактне зараження кров’ю хворих тварин
Як і за будь-якого захворювання, при перших його ознаках звертайтеся до лікаря та лікуйтеся під наглядом фахівця, повідомляючи йому про всі зміни свого стану
За даними інфекціоністів, в Україні вірус гарячки Західного Нілу віднесений до I-ої групи особливо небезпечних і, за міжнародними стандартами Всесвітньої організації охорони здоров’я, належить до IV-ої групи ризику. За своєю будовою вірус подібний до інших, що спричиняють енцефаліти та вірусу гарячки Денге
Захворювання діагностували в одному з медичних закладів міста Києва, де хворий перебував на стаціонарному лікуванні. Життя потерпілого, на жаль, врятувати не вдалося
На жаль, трьох пацієнтів лікарям не вдалося врятувати через важке ускладнення гарячки – менінгоенцефаліт
Щоб знизити ризики гарячки Західного Нілу, рекомендується встановити москітні сітки, використовувати репеленти та одягати одяг, що прикриває тіло, при відвідуванні парків і лісових зон. Зі зниженням температури повітря та зникненням комарів небезпека гарячки знижується майже до нуля